Dobrý deň. Dovoľte mi, aby
som vás v nasledujúcej prednáške
oboznámil s nomenklatúrou plemien psov a
aplikáciou testov pri využívaní psov
človekom. Prednáška je
súčasťou modulu 4 "Precízny chov
hospodárskych zvierat", ktorá je súčasťou
projektu ISAGREED. Táto
prezentácia bola podporená grantom
partnerstvá pre spoluprácu, inovácia
štruktúry a obsahu študijných programov v
oblasti manažmentu, živočíšnych,
genetických a potravinových zdrojov s
využitím digitalizácie.
Domestikácia psa.
Životné cesty 2 živočíšnych druhov
pračloveka a vlka sa skrížili asi pred
14000 rokmi. Dodnes
nikto úplne nevysvetlil, ako sa to stalo.
Pračlovek a vlk boli konkurenčné druhy.
Ako vieme konkurenčné druhy sa v prírode
príliš v láske nemajú.
Existujú len teórie.
Pravdepodobne tieto 2 živočíšne druhy
zistili, že sa navzájom dokážu vhodne
dopĺňať prílev zveri. Človek
využíva vlastnosti psov od nepamäti.
Vlci a neskôr psy oproti človeku pri
lovení vynikali rýchlosťou a schopnosťou
stopovať zver. Človek zas vedel
zver pomocou primitívnych zbraní
rýchlejšie zabiť. 1
využitie psov bolo na lov zveri, kde
človek využíval pôvodné vrodené
vlastnosti ako stopovanie, hľadanie,
durenie zveri a zadržanie zveri.
V minulosti sa uvažovalo, že pes mal
okrem vlka viacerých predkov ako kojotov
a šakaly. Genetické
analýzy potvrdili, že jediný predok
všetkých plemien psov je len jediný druh
a to vlk. Lovecké vlastnosti
psov využívame nielen pri samotnom
poľovnom využití, ale oslabené lovecké
vlastnosti sa využívajú aj pri pasení.
Prostredie, v ktorom človek žil a druh
ulovenej koristi determinovali
morfologické a psychické charakteristiky
pravekých psov. Využívanie
vlastností a inštinktov je vždy úzko
súvisiace so základnými potrebami ľudí.
Človek prvýkrát v histórii vstupuje do
selekcie génov populácie zvierat pri
psoch. Vyraďuje dominantné a
agresívne jedince, ktoré človeka
nerešpektujú ako vodcu svorky.
Začína sledovať povahové vlastnosti a
ovplyvňuje ďalšie generácie psov.
Postupom času sa psy začínajú využívať
okrem lovu aj na iné činnosti.
Využívanie psov rôznymi národmi v rôznych
geografických a klimatických podmienkach,
AS rôznym cieľom pracovného či
spoločenského využitia viedlo ku vzniku
mnohých plemien s rôznym zameraním ich
práce.
Pes sa v priebehu evolúcie stáva takmer
všetkým, čím je aj človek.
Stáva sa lovcom a ochrancom ľudského
obydlia. Je zaujímavé, že zo
psa, ktorý loví zver, sa stáva ochranca
stáda a pastier, ktorý len zaháňa
pasúce sa zvieratá. Je
využívaný na ťahanie, hlavne saní na
snehu. Využíva sa pri vojnových
výpravách. Slúži aj pre
zábavu, hlavne zápasy psov medzi sebou
navzájom, ale aj s inými druhmi zvierat.
Obľúbené sú súboje psov s býkmi s
medveďmi a ďalšími druhmi. S
týmto cieľom vznikajú dokonca plemená
špecifické pre súboje s býkmi, napríklad
bulteriér. Pes je od začiatku
domestikácie tohto druhu prakticky až
dodnes niektorými národmi využívaní ako
jatočné zviera. Niektoré
národy už v dávnej dobe začínajú psa
využívať na spoločenské účely.
Za 2 využitie psov ľuďmi sa považuje
využitie ako pomocníka pri ochrane stád a
pasení. Pastierske správanie
pri psov je modifikované predátorské
správanie. Selektívnym
šľachtením psov sa podarilo minimalizovať
prirodzený sklon, považovať hospodárske
zvieratá za potenciálnu korisť, no
zároveň zachovať niektoré lovecké
vlastnosti voči dravej zveri, čím vznikol
veľmi efektívny pastiersky pes.
V rámci agrárneho sektoru využívame pri
hospodárskych zvieratách hlavne
vlastnosti psov, ktoré nám pomáhajú pri
rôznych pracovných operáciách so
zvieratami a nahrádzajú tak ľudskú
pracovnú silu. Patrí tu.
Pasenie stáda, kde hovoríme o
pastierskych psoch. Stráženie
stáda, kde hovoríme o ovčiarskych psoch.
A hnanie stáda, kde využívame dobytkárske
psy. Vo všetkých prípadoch ide o
potlačené lovecké vlastnosti so snahou
nahnať zvieratá pred alfa jedinca.
Podobne ako je to pri la vlkov.
Alfa jedinca predstavuje človek psovod.
Posledná fáza lovu usmrtenie koristi je
pri týchto psoch potlačená.
Občas sa pri niektorých jedincoch objaví.
Je nežiadúca. Slabší prejav
tejto vlastnosti je možné potlačiť
výcvikom. Takéto jedince by sa
nemali využívať v reprodukcii.
Lov zveri v stredoveku bez psov bol
nemysliteľný. Ľudia mali vtedy
zbrane, ktorými dokázali účinne loviť len
do niekoľko desiatok metrov. Psy
sa využívali na to, aby zver vystopovali
konkrétne psy stopári.
Pracovali na dlhej stopárske šnúre.
Dokázali sa sústrediť na starú stopu
zveri. Pokiaľ zver vystopovali
až po miesto odkiaľ ušla, tak potom sa na
teplú stopu zveri vypúšťala svorka
duričov. Dulice zver dohnali
držali, až sa jej dokázali lovci zmocniť.
Vyvíjajú sa i bojové psy, pastierske a
strážne. Človek už zasahuje do
plemenitby psov. Začína
spájať žiaduce genotypy.
Novovek je typický ust a ľovaním plemien.
Pracovné využitie psov sa dá rozdeliť na
lovecké psy psy využívané vo vojne AV
službe. Si ochraňujúce obydlie
voči zlodejom voči zveri a hlodavcom.
Psy využívajúce na pasenie a ochranu
stáda. Takisto sa šľachtia psy
slúžiace pre zábavu ľudí.
Prakticky do 20. Storočia sú populárne
zápasy psov. Poľovné
využitie psov je dodnes populárne.
Od začiatku novoveku sa objavuje športové
využitie psov. Pri stavač och to
boli field trial ii, ktoré sú populárne
dodnes. Dnes poznáme mnoho
možností športového využitia psov.
Veľmi populárne je agility.
Športová kynológia je taktiež veľmi
populárna v súčasnosti. Čoraz
viac si psy upevňujú medzi ľuďmi
spoločenské postavenie, v rámci ktorého
sa nevyžaduje žiadna práca. Od psa len
hrajú úlohu spoločníka.
Mnoho plemien v minulosti využívaných na
prácu po prejavení záujmu spoločnosti o
ich exteriérové vlastnosti strácajú v
rohové pracovné vlastnosti.
V súčasnosti je kynológia riadená
vrcholovou svetovou organizáciou chovu
psov, známou pod skratkou fci.
Vybrané krajiny sú buď členmi
asociovanými členmi môžu byť viazané z
ceý rôznymi zmluvami, alebo sú bez
akejkoľvek súvislosti s wc.
Ciele chovu psov na celom svete sú v
súlade s pravidlami a právnymi predpismi
jednotlivých krajín. Patrí tu
podporovanie a propagácia chovu
registrácie a využívania čistokrvných
psov s preukazom o pôvode zabezpečujúce,
aby ich funkčné, zdravotné a fyzické
vlastnosti spĺňali štandard daní pre
každé príslušné plemeno. Čo
im umožňuje pracovať a vykonávať rôzne
funkcie v súlade so špecifickými
vlastnosťami ich plemena. Ochrana
využívania držby a chovu čistokrvných
psov s preukazom o pôvode v krajinách, v
ktorých má asociácia člena alebo
zmluvného partnera. Podpora
neziskovej výmeny psov a informácií o
kynológii medzi členmi a zmluvnými
partnermi a iniciovanie organizovania
výstav testov skúšok konferencií
športových a vzdelávacích podujatí,
využívanie psov v záchranných operáciách
a na iné špeciálne účely, ako sú terapia,
pomoc a iné aktivity súvisiace so psami.
Presadzovanie a podpora kynológie a
starostlivosti o psov na celom svete v
rámci kompetencie každého člena alebo
zmluvného partnera AV rozsahu, ktorý je
možný pre každého člena alebo zmluvného
partnera.
Obrovskú úlohu v súčasnosti zohráva
udržanie pôvodných pracovných vlastností
plemien, nakoľko za posledné obdobie je
evidovaný pokles pracovných vlastností u
mnohých pracovných plemien a preferovanie
hlavne ich exteriérových vlastností.
Takmer 400 uznaných plemien psov sú z
organizačného hľadiska zatriedené do 10
skupín fci i. Plemená sú
v skupinách zatriedené podľa určitých
spoločných charakteristík.
Preraďovanie plemien medzi skupinami je
možné, ale výnimočné podlieha zložitému
procesu. Vznik nových plemien je
tiež možný podlieha procedurálnemu
postupu uznávania nového plemena a
postrow apostrof. Realizuje sa
jeho šľachtenie a uznanie najprv na
národnej úrovni, neskôr na medzinárodnej
úrovni. Celý proces je striktne
po písaní.
Pomenovanie a zoradenie skupín plemien
psov má svoje presné poradie a znenie.
1 skupina sú pastierske a dobytkárske psy
s výnimkou švajčiarskych salašníckych
psov. 2 skupina sú
pinče a bradáče molosoidné plemená,
švajčiarske horské a salašnícke psy.
3. Skupina sú teriéry.
4 skupina sú jazvečíky.
5 skupina sú špice a primitívne,
respektíve pôvodné plemená psov.
6 skupina sú duriče farbiare a
príbuzné plemená. 7
skupina sú stavače. 8
skupina sú retrievery sliediče a vodné
psy. 9. Skupina sú
spoločenské a sprievodné psy.
A 10 skupina sú chrty.
Pastierske a dobytkárske psy s výnimkou
švajčiarskych salašníckych psov sú psy,
ktoré boli šľachtené na ochranu stáda
pred divou zverou. Ochranu obydlia nemajú
úplne vyvinutý lovecký pud.
Stavba tela je prispôsobená na každodennú
prácu sú húževnaté a vytrvalé.
Prispôsobené na nepriaznivé klimatické
podmienky. V srsti pesíky
majú ochrannú funkciu dobre po nich steká
voda. Majú hustú podsadu a
hrubú vrstvu podkožného tuku. Čo ich
chráni voči stratám tepla?
Do tejto skupiny sú zaradené aj služobné
plemená, ktoré sa vyznačujú učenlivosťou
vrodenou nedôverčivosťou, voči cudzím
osobám, pracovitosťou a vynikajúcim
čuchom.
2 skupina sú pinče bradáče,
molosoidné a švajčiarske salašné psy.
Dogovité plemená boli šľachtené na psie
zápasy. Stavbou tela sú prispôsobené na
boj. Majú široký postoj predných
končatín a dobre osvalený hrudník silné
čeľuste so silným záhryzom.
Majú lymfatickú konštitúciu s množstvom
voľnej kože. Táto skupina je
rozdelená na 3 sekcie pinče a bradáče
molosoidné psy a švajčiarske salašnícke
psy.
Skupina teriérov je pomerne rozmanitá
skupina. Sú temperamentné,
hlasité, húževnaté a samostatne
pracujúce. Pôvodne
vyšľachtené na lov zveri hlavne líšok a
jazvecov pod zemou v blokoch. V
blokoch pracujú plemená s výškou v
kohútiku do 40cm. Ostatné pracujú
na povrchu sliedia a dur ia zver.
Delia sa na hladko hrubosrsté a dlhosrsté
plemená. Pomerne veľké
množstvo pôvodne loveckých plemien už
stratilo lovecké vlastnosti.
Nachádzajú svoje uplatnenie ako
spoločenské plemená.
Skupina má 4 sekcie vysokonohé
teriéry, nízko mnohé teriéry, teriéry
typu bull a trpasličie teriéry.
Jazvečíky sú pomerne vyrovnaná skupina
typická dlhým formátom tela, kde pomer
výšky v kohútiku a dĺžky tela predstavuje
1 ku 1.7 až
1.8. Ten
je vyvolaný genetickou poruchou rastu
dlhých rúrkovitých kostí takzvanou
achondropláziou. Príliš dlhý
telesný rámec s pomerom nad 1 ku 2 nie je
žiadúci. 1 zmienky o
psoch podobných jazvečíkom sa zachovali
už z obdobia 5000 rokov pred naším
letopočtom. Žiaľ, v súčasnosti sa
objavujú aj názory o úplnom zákaze chovu
jazvečíkov. Príčinou je to, že
je to podporovanie genetickej anomálie.
Jazvečíky však patria medzi pomerne
zdravé a dlhoveké plemená psov.
Pôvodne boli šľachtené na lov líšok
jazvecov, ale aj vydier, bobrov a
králikov pod zemou. Za
krajinu pôvodu sa považuje nemecko.
Sú to poľovné psy veľmi odvážne vhodné
pre prácu aj nad zemou.
Majú výborné stopovacie vlastnosti,
hľadanie, hlasitosť na teplej stope
zveri, orientácia, sliedenie a durenie
zveri. Podľa druhu srsti ich
delíme krátkosrstej jazvečíky
hrubosrsté jazvečíky a dosť ztq
jazvečíky. Jazvečíkov
rozdeľujeme na 3 veľkosti. V
minulosti tým ukazovateľom bola hmotnosť
od roku 2019. Je to obvod
hrudníka. Ten sa meria vo veku
minimálne 15 mesiacov.
Je presne definované miesto merania.
Podľa obvodu ich rozdeľujeme na
štandardné jazvečíky s obvodom hrudníka
pri psoch od 37 až do
47cm a pri sukách
35 až 45cm.
Strednej veľkosti sú trpasličie jazvečíky
s obvodom hrudníka pri psoch od 32 do
37cm a pri sukách 30 až
35cm. Najmenšie sú
králičie jazvečíky s obvodom hrudníka pri
psoch 27 až 32cm a
pri sukách od 25 do 30cm.
Kombináciou 3 typov srsti a 3 veľkostí
máme pri jazvečík och 9 variet.
V rámci 4 fci skupiny jazvečíkov
hovoríme o 9 varietách. Na
poľovanie sa využívajú hlavne štandardné
jazvečíky. Trpasličie a
králičie razia svedčí kov nachádzajú v
poľovníctve obmedzené uplatnenie.
Prednosťou môžu byť ich stopovacie
vlastností. Pracovným
využitím králičích a trpasličích variet
pri jazvečík och bolo okrem brlohárení na
líšku aj brloháre, nie na vydry bobrov a
králikov. V súčasnosti sú
jazvečíky obľúbené plemená na celom
svete, no na poľovné využitie sa
využívajú už len v Európe.
Špice a primitívne respektíve pôvodné
plemená sú plemená pomerne málo zmenené
voči vlkovi divo žijúcemu predkovi.
Nápadne sa naňho podobajú hlavou ušnicami
a osrstením. Špice majú
štvorcový rámec tela, klinovitú hlavu,
malé stojace, uši, hustú podsadu, pás z
hustejšej kožušiny okolo krku, chvost je
stočený a nesený nad chrbtom.
Z pracovného hľadiska pomerne rozmanitá
skupina, v rámci ktorej sa nachádzajú
psy, poľovné, ťažné i pastierske.
Táto 5 skupina vtz má 7
sekcií. Delí sa na severské
saňové psy severské poľovné psy severské
strážne a pastierske psy, európske
špice, ázijské špice a príbuzné
plemená, pratdip a primitívny typ poľovné
psy.
Duriče boli v minulosti veľmi preferované
poľovné psy. Šľachtenie bolo
zamerané na hľadanie zveri a jej
vytvorenie z lesa a húštin.
Dôležité vrodené vlastnosti u duričov sú
odvaha voči zveri. Hlasitosť na teplej
stope zveri, orientácia v lese,
stopovanie a záujem o zver.
Farbiare sú psy, ktoré vynikajú
stopovacími vlastnosťami.
Dokážu sa sústrediť na vypracovanie stopy
starej často nad 20:00.
Sú to špecialisti na stopovanie hlavne
jelenej zveri, ale aj danielej a
muflónej. Skupina sa delí na
3 sekcie duriče farbiare a príbuzné
plemená.
Stavače sú pomerne moderné lovecké psy.
Boli vyšľachtené z duričov.
Človek geneticky podporil vlastnosť
vystavovania zveri, kedy psovitá šelma po
lokalizácii koristi krátko nehybne stojí
a čaká na správny moment, aby sa
následným skokom zmocnila koristi.
Stavače človek špecializoval na prácu s
malou zverou. V niektorých
krajinách sa využívajú aj na prácu s
veľkou zverou. Stavače sú
psy, pre ktoré je typické systematické
hľadanie malej zveri na poli.
Pracujú s vysokým nosom.
Prijímajú pachy, ktoré im prináša vietor.
Majú genetickú vlastnosť, vystavovanie
zveri. Pokiaľ zacítia zver v
poraste, tak ju vystavia nehybným
postojom, pokiaľ zver ustupuje alebo je
pomerne ďaleko, tak za ňou postupujú
pomalým približovaním sa.
Udržiavajú si pachový kontakt so zverou.
Ich hlavná práca je práca na poli, kde
vynikajú systematickým prehľadávaním
poľných porastov. No dobre pracujú aj vo
vode AV lese. Vyžaduje sa od
nich aj aportovanie ulovenej zveri až do
veľkosti líšky. Skupina má
2 sekcie a to kontinentálne stavače a
stavače pochádzajúce z ostrovov britské a
írske. Plemená z 2 sekcie
stavačov vynikajú rýchlosťou, výborným
čuchom a vystavovaním zveri. V
pôvodnej krajine ich využívali hlavne na
hľadanie a vystavovanie pernatej zveri.
Takzvanú prácu pred výstrelom.
V práci po výstrele viac vynikajú
kontinentálne stavače.
8 skupina fci sú plemená psov
pôvodne vyšľachtené v minulosti na lov no
mnoho z nich už úplne stratilo lovecké
vlastnosti a sú využívaní len ako
spoločenské psy. Niektoré z
týchto plemien vďaka svojim vlastnostiam
nachádzajú uplatnenie ako slepecké a
asistenčné psy. Prípadne aj
ako psy využívané na službu, či už v
armáde alebo polícii.
Sliediče boli vyšľachtené poľovníkmi na
vytrvalé prenasledovanie zveri v
húštinách. Pracujú s obrovskou
chuťou na pomerne krátku vzdialenosť pred
lovcom. Majú takisto
výborné stopovacie vlastnosti.
Skupina má 3 sekcie a to sú retrívre, kde
patrí aj veľmi populárny labradorský
retríver. Ďalej sú to sekcie
sliediče a vodné psy.
9 skupina fci nazvaná spoločenské
plemená je pomerne rôznorodá skupina.
Väčšina plemien je miniatúrnych.
Mnohé boli uctievané chované v zámkoch
hradoch. Naháče boli vyšľachtené
pre alergikov. Uplatnenie
nachádzajú len ako spoločenské psy.
Mnoho plemien z tejto skupiny boli v
minulosti chované za účelom pracovného
využitia. Záujem
spoločnosti o ich charakteristické
vlastnosti spôsobil úplnú stratu vlôh pre
prácou. Táto skupina má až
11 sekcií.
10 skupina fci nazvaná chrty je
pomerne vyrovnaná skupina.
Sú to pôvodne rýchle lovecké psy loviace
zrakom. Pracovali vo svorkách a
štvali zver. Celé telo majú prispôsobené
na rýchly beh. Mnoho z plemien v
tejto skupine už úplne stratilo lovecké
vlastnosti. Nachádzajú
uplatnenie len ako spoločenské psy,
prípadne sa uplatňujú v rámci športového
využitia na dostihy chrtov.
Skupina má 3 sekcie, a to dlhosrsté
chrty, drsnosrstého chrty a krátkosrsté
chrty.
Tak ako pri iných hospodárskych
zvieratách aj pri psoch využívame rôzne
spôsoby testovania. Testy sú
zamerané na zistenie povahových
vlastností dosiahnutého stupňa, výcviku
psa a na vlahové vlastností.
Vôľové vlastnosti sú pomerne zložité z
hľadiska testovania, pretože mnoho z nich
potrebuje správny postup prebudenia
konkrétnej vlohy. Napríklad pri
stavač och nemôžeme počítať s tým, že pes
pri 1 kontakte s bažantom zver hneď ukáže
vystavením. Vystavovanie
bažantov ako vloha sa však postupom času
prebudí v stavačovi. Značný
vplyv tu majú aj negatívne skúsenosti s
tým, že pri 1 kontaktoch s pachom bažanta
mu ten bažant uletí. Podobných
prípadov prebudenia v úlohových
vlastností máme v kynológii mnoho.
V rámci riadenej kynológie ľudia
vytvorili mnoho rôznych testov pre
konkrétny druh práce. Hádam
najmarkantnejšie je to v poľovnej
kynológii, kde jedinec môže byť pri
poľovaní využívaní až vtedy, keď má
zložené skúšky pre prácu s konkrétnym 2
zveri. Vo všetkých sektoroch
kynológie existujú vypracované skúšobné
poriadky, prostredníctvom ktorých sú psi
testované. Na základe
testovania získavajú hodnotenie, ktoré
odzrkadľuje ich povahové vlastnosti
dosiahnutý stupeň vycvičenosti a stupeň
vývoja v rohových vlastností.
Výsledok hodnotenia značne ovplyvňuje aj
ich využitie v plemenitbe psov.
Hodnotenie testov robia certifikovaní
rozhodcovia, ktorých výchova je metodicky
riadená prostredníctvom jednotlivých
členských krajín fce i.
Testovanie a využívanie psov na prácu je
podmienené výcvikom v poslušnosti.
Výcvik poslušnosti je takmer rovnaký u
všetkých plemien. Pri výcviku sa
využíva hlavne reflexná teória alebo
asociačné učenie. Výcvik
poslušnosti je zložený z cvikov
privolania psa, sadnutia, zľahnutia,
chodenia psa pri nohe, či už pripnutého
alebo na voľno. Takisto z cviku
zostať na mieste, kde pes musí zotrvať v
kľude na konkrétnom mieste.
Reflexná teória využíva poznatky a
poveloch a podnetoch pre vytvorenie
reflexného oblúka. Tvorba
reflexných oblúkov sa realizuje vždy v
presnej postupnosti. Povel a
podnet z časového hľadiska sa nemôžu
nikdy zameniť. Povel za ním
nasleduje podnet, ktorý vyvolá v
organizme žiadúce podráždenie s následnou
žiadúcou reakciou organizmu.
Pokiaľ je cvičiteľ s výsledkom spokojný,
tak psovi poskytne odmenou. Pri
správnom opakovaní danej schémy sa
vytvorí požadovaní podmienený reflexný
oblúk. Počet opakovaní pre
vytvorenie základného reflexného oblúka
závisí od viacerých faktorov.
Napríklad od povahy jedinca od prostredia
od výcvikovej zrelosti a ďalších.
Môžeme povedať, že najväčším umením
výcviku je ten pravý moment podať psovi
správny podnet.
Asociačné učenie zahŕňa naučený vzťah
medzi udalosťami, medzi ktorými sa
vytvárajú spojenia, ktoré vedú k
úspešnému riešeniu situácie.
Pes ku určitému povelu vie priradiť
konkrétnu činnosť. Napríklad k
povelu sadni vie priradiť, že zadok psa
má byť prízemí. Nevýhodou
asociačného učenia je, že pes zapája do
procesu vykonania cviku aj vedomie, čím
stále má možnosť prehodnotiť, či je
výhodné pre neho konkrétnu činnosť
vykonať.
Poznáme 2 základné spôsoby výcviku psa.
Hrady spôsob využíva prirodzenú schopnosť
psa hrať sa. Hru považujeme za
najmiernejší nátlak na psa.
Cvičiteľ motivuje psa na krmivo alebo
hračku. Podstatou je, aby výcvik
skončil vtedy, keď to ešte psa baví. V
najlepšom treba prestať. Nikdy sa
nesmieme dostať do stavu, že pes nám už z
dôvodu únavy odmietne vykonať cvik.
Treba zistiť, čo vyvolá danú reakciu, aký
vhodný podnet vyvolá činnosť, ktorú
chceme naučiť. Napríklad čo
vyvolá štekanie, sadnutie a podobne.
Forma výcviku sa využíva hlavne pri
šteňatách a mladých psoch.
Forma je vhodná pre výcvik povahovo
slabých psov. Výhody
spočívajú v tom, že nemôžme sa pokaziť
nesprávnym výcvikom a zlepšuje sa kontakt
medzi psovodom a psom. Nevýhody
sú hlavne pevnosť reflexných oblúkov. Pes
pracuje len ak sa mu chce pracovať.
Pri nezáujme psa vykonať cvik nevieme ho
donútiť, aby požadovanú činnosť vykonal.
Opakom hravého spôsobu výcviku je nútený
spôsob. Podstatou tohto
spôsobu je, aby pes pochopil, že daný
cvik musí vykonať a neexistuje iná
možnosť. Tento spôsob vyžaduje
určitú prax a dobré poznanie povahových
vlastností jedinca. Máme len
obmedzené využitie pri povahovo slabých
psoch. Výhodou je, že je možné
cvičiť psa v každom veku okrem obdobia do
6 mesiacov. Nevýhodou je
možné zriadenie psa, kedy pes stráca
dôveru voči cvičiteľovi. Takisto
nevýhodou je narušenie dobrého vzťahu
medzi cvičiteľom a psom. Pri
nesprávnom postupe psy nepracujú.
Privolanie sa považuje za najdôležitejší
cvik. Prostredníctvom privolania
dokážeme značne ovplyvňovať činnosť psa.
Pes po privolaní má sadnúť pred psovoda k
nohe alebo sa pripojiť chôdzou k našej
ľavej nohe. Využívame povely
napríklad ku mne ohlásenie psa jeho menom
alebo pri poľovných plemenách. Dvojité
zapískanie píšťalkou. Bez
toho, aby nás jedinec rešpektoval,
nedokážeme ho odvolať od vecí zaujímavých
pre psa. Prostredníctvom hravej
formy výcvik v privolaní realizujeme tak,
že vyčkáme na situáciu, kedy je pes
vzdialení od nás dáme povel a následne
utekáme opačným smerom od psa.
Docielime tým to, že pes beží za nami.
Je možné využitie odmeny žrádla, čiže
chuťovo dráždivej metódy, čím výsledný
efekt ešte zvýrazníme.
Nútená forma výcviku je realizovaná tak,
že jedinca ovplyvňujeme prostredníctvom
ľahkej šnúry. Po povele sa
mechanicky pritiahneme pred k nám
elektrický výcvikový obojok je možné
využiť, no nie je to najšťastnejšia
voľba. Prostredníctvom
elektrického výcvikového obojka dokážeme
využívať korekčné impulzy na veľkú
vzdialenosť.
Sadnutie je cvik, ktorý sa bude využívať
v mnohých prípadoch, napríklad pri
odovzdávaní aportu. Hravá
forma spočíva v tom, že po povele sadni
ukážeme psovi hračku nad úrovňou očí tak,
aby bola preňho najvhodnejšia poloha, pri
ktorej sa pozerá na hračku posediačky.
Nútená forma spočíva v podaní podnetu po
povele takom, ktorý zabezpečí uvedenie
jedinca do polohy sa dní. Často ten
podnet pre psa nie je príjemný, čo má za
následok tvorbu pevnejšieho reflexného
oblúka. 1 z možností
prevedenia podnetu je, že po povele mi
káme vôdzkou šikmo hore smerom dozadu.
Psovi je to nepríjemné, hľadá polohu, pri
ktorej by činnosť prestala, až nakoniec
si sadne a nepríjemné mykanie prestane.
Ďalšou z možností je, že cvičiteľ využije
podnet tlaku ruky. Sama v
stoji. Držíme ho ľavou rukou za
obojok a pravou za bedrá. Po
povele zatlačí pravou rukou psovi na
bedrá tak, aby sa posadil.
Cvikľa hnutia alebo takzvaného dawn
ovania sa považuje za 2 najdôležitejší
cvik. Pes v polohe down má mať
panvové končatiny po telom a hrudníkové
narovnané pred telom. Pri poľovných
plemenách vyžadujeme, aby hlava bola na
zemi medzi prednými končatinami.
Pri služobných plemenách má byť hlava
hore. Cvik sa využíva na
tlmenie neželanej činnosti psa.
Je takisto pomocným cvikom pri
zložitejšom výcviku. Z
akustických povelov sa využíva povel down
alebo ľahni dlhé zapískanie píšťalkou
alebo vyslovenie tichého čít.
Pri hravom spôsobe umiestňujeme hračku
tak, aby pes zaujal polohu ľahni.
Hravá forma je veľmi nespoľahlivá pri
pracovných psoch. Pri nútenom
spôsobe psa držíme pravou rukou za temeno
a ľavou za bedrá po povele ho uvedieme
tlakom rúk do polohy dávno.
Na povel zostaň má pes zostať na danom
mieste, až kým ho ne odvedieme preč.
Nikdy psa z povelu zostane. Odvolávame na
diaľku. Využíva sa povel,
zostaň alebo miesto. Tento
cvik zásadne cvičíme až po zvládnutí
cviku ľahni. Spočiatku zásadne
psa uviazaného a vybehané ho.
Je vhodné, pokiaľ je pes mierne unavení.
Pri odložení môžeme psovi nechať ruksak
alebo bundu, kde pes cíti náš pach.
Pri hravom spôsobe sa snažíme psa
presvedčiť, že po chvíli, kedy v kľude
vydrží, dostane hračku. Je to
veľmi nespoľahlivý spôsob pri pracovných
psoch pre výcvik v odložení.
Poskytuje zníženú spoľahlivosť.
Pri nútenom spôsobe nedovolíme psovi
opustiť miesto za tým účelom využívame
cvik ľahni vždy, pokiaľ by chcel opustiť
miesto.
Tento cvik sa využíva bežne pri práci so
psami. Zabezpečí nám to, že ak
potrebujeme psa odložiť, tak ho necháme
na konkrétnom mieste a potom sa preňho
vrátime.
Testovanie poslušnosti psov sa realizuje
na mnohých druhoch skúšok, ktoré majú
preveriť, či psy sú schopné vykonávať
daný druh práce. Poslušnosť
hodnotia certifikovaní rozhodcovia s
aprobáciou pre konkrétny druh skúšok.
Za najvyšší stupeň testovania poslušnosti
považujeme športovú kynológiu, kde
rozhodcovia hodnotia každú malú odchýlku
od požadovaného výkonu.
Hodnotenie poslušnosti v rámci poľovnej
kynológie nie je tak zamerané na
presnosť, ale skôr na spoľahlivosť.
Hodnotenie poslušnosti v služobnej
kynológii je taktiež zamerané hlavne na
spoľahlivosť. Poslušnosť je do
určitej miery vlastnosť vrodená, no je
značne ovplyvnená výcvikom.
Ďakujem za pozornosť.